![](/wp-content/uploads/2016/04/igre-prestolja-sezona-6.jpg)
Bez obzira što nema Jona Snowa, i dalje je riječ o prvorazredanom i iznimno atraktivnom televizijskom proizvodu
Rijetko kad je u povijesti televizije nova sezona popularne serije skrivana tako brižno od javnosti kao što je sada bio slučaj s “Igrom prijestolja”. Kritičari nisu dobili uobičajene “screenere”, održana je samo jedna pretpremijerna projekcija prve epizode za kremu show businessa prije nešto više od dva tjedna u Los Angelesu, no takva marketinška strategija ne čudi. Prije ste uvijek mogli pročitati (ili prelistati) neku od knjiga Georgea R.R. Martina iz ciklusa “Pjesma vatre i leda” i unaprijed naslutiti što se zbivalo u prethodnim sezonama, no scenaristi David Benioff i D.B. Weiss iscrpili su manje-više sve odvojke zapleta dosadašnjih pet romana, a šesti, “Vjetrovi zime” tek se piše i nije sigurno hoće li koristiti išta od zbivanja koje ćemo gledati na malom ekranu. Prvi put su se knjige i serija zaputile odvojenim smjerovima i zato je bilo prilično lukavo ostaviti kritičare i gledatelje u apsolutnom neznanju. Strategija je imala efekta, jer još nikad nije bilo toliko recenzija u medijima nakon prve epizode. Bit će to vjerojatno i najkomentiranija sezona “Igre prijestolja”, dakako, ukoliko Benioff i Weiss zadrže ovakvu tenziju sve do završnice.
Ništa od odgovora
Zadnja epizoda pete sezone završila je s nekoliko tzv. cliffhangera, napetih situacija koje se tek trebaju razriješiti, mala Arya Stark ( Maisie Williams) nenadano je oslijepila jer se nije pridržavala pravila reda kojem je pristupila, njezina sestra Sansa ( Sophie Turner) skokom s visokih zidina u snijeg privremeno je pobjegla od okrutnog zlostavljača Ramsaya ( Iwan Rheon), “majka zmajeva” Daenerys ( Emilia Clarke), pretendentica na prijestolje Westerosa, našla se okružena divljim Dothrakijcima, a svakako je najšokantnija bila smrt Jona Snowa ( Kit Harrington), najomiljenijeg lika serije, vrhovnog zapovjednika Noćne straže, koga su kao u Shakesepeareovom “Juliju Cezaru” ubili vlastiti drugovi: njegove ukočene zjenice i lokva krvi oko glave završni su prizor koji se lako ne zaboravlja. Je li on zbilja umro, hoće li se pretvoriti u ledenog zombija, hoće li ga uskrsnuti čarobnica Melisandre ( Carice van Houten) – na te je raspre trebala dati odgovor nova sezona, međutim, zasad ništa od toga.
Naime, u prvoj epizodi njegovo mrtvo tijelo unose u sigurni dio zamka Davos Seaworth ( Liam Cunningham) – on je na kraju prošle sezone ostao bez gazde, jer je Stannisa Baratheona ( Stephen Dillane), još jednog pretendenta na prijestolje Westerosa, nemilosrdno likvidirala visoka ratnica Brienne od Tartha ( Gwendoline Christie) – i nekolicina njemu vjernih pripadnika Noćne straže, a Melisandre ne čini se od velike pomoći, jer je ranije u dva navrata gadno pogriješila s proročanstvima. Daenerys se dotle muči s Dotrakijcima, to što je udovica njihovog sunarodnjaka Khala Droga (Jason Momoa) spašava je jedino od silovanja, no druge su nevolje na pomolu, dok incestuozni par Cersei i Jaime Lannister ( Lena Headey i Nikolaj Coster-Waldau) oplakuje smrt kćeri Myrcelle ( Nell Tiger Free) i smišlja kako da se riješe vjerskih fanatika koji su zagospodarili Kraljevim grudobranom. Sansa Stark se privremeno riješila progonitelja, no pitanje je dokle, a Arya mora opet svladati borilačke vještine, unatoč tome što ne vidi.
Razonoda ubijanja
To su uglavnom najvažnija zbivanja u prvoj epizodi koja je naslovljena “Crvena žena”. Zašto? Ukoliko ste je već vidjeli, znat ćete odgovor, a ukoliko niste, svakako pogledajte jednu od ovotjednih repriza na kanalu HBO. Način na koji u posljednjoj sceni Melisandre mijenja obličje uistinu je impresivan: samo procijenite je li taj prizor ohrabrujući ili ne.
Bez obzira što nema Jona Snowa, “Igra prijestolja” i dalje je prvorazredan i iznimno atraktivan televizijski proizvod. Koncept da se prati nekoliko paralelnih radnji iskorišten je za neprestanu izmjenu lokacija, iz snijegom pokrivenih krajolika s ove strane sjevernog zida u trenu se nađete u mediteranskom ugođaju Kraljevog grudobrana, preko mora su pustinje i gradovi kakvih ima u Sjevernoj Africi, a Dothrakijci gospodare pašnjacima koji bi mogli biti bilo gdje. Šesta sezona zasad nije pokazala ništa od zastrašujuće fantastike, nema još ni ledenih zombija, Noćnih šetača, niti zmajeva uz pomoć kojih Daenerys namjerava osvojiti Westeros, no zato je raspon među ljudskim likovima i dalje nevjerojatno širok, a ubijanje je razonoda, samo rijetko prinuda, koju upražnjavaju kako muškarci tako i žene.
Najokrutnija junakinja
Patuljasti Tyrion ( Peter Dinklage), najsimpatičniji junak serije, zasad se ne snalazi bog zna kako u Meereenu, gradu koga je osvojila i iz njega na zmaju nestala Daenerys, no zato mu mudri eunuh Varys ( Conleth Hill) pomaže koliko može. Ellaria Sand ( Indira Varma), koja je poljupcem smrti ubila Myrcellu, pretvara se u najokrutniju junakinju, puno opasniju nego Cersei Lannister, dosad je u samo jednoj epizodi likvidirala dva bliska rođaka, a zanimljiva je i preobrazba kastriranog Theona ( Alfie Allen), donedavno zvanog “Vonj”, koji malo pomalo stječe dostojanstvo. Profiliranje likova veliki je adut Benioffa i Weissa, ali im dijalozi nisu ništa manje efektni. Dok psihopat Ramsay žali za svojom curom Myrandom ( Charlotte Hope), koju je Theon bacio s vrha zamka u dvorište kako bi zaštitio Sansu, pobočnik mu sugerira da je primjereno ukopaju, na što ovaj odgovara: “Zašto, pa meso joj je još dobro, bacite je psima.”
Vrlina je serije što nemate pojma kako će se događaji razigravati: nema šanse da se samo tako iz nje isključite. Jedino je sigurno da će biti još Shakespearea, jer ćemo u jednoj od narednih epizoda gledati glumačku trupu koja ima sličnu funkciju kao i ona u “Hamletu”. Nikakvo čudo, jer bez obzira na izmišljeni prostor i vrijeme, ovo je zapravo svijet Shakespeareovih drama i tragedija: okrutan, uzbudljiv, ali nadasve fascinantan.